Po prvních pár stovkách kilometrů na běžce čeká nemilé překvapení – narazí na osobní strop. Znáte to asi sami. Ať děláte, co děláte, nezrychlujete. Neuběhnete výrazně delší trasu (registraci na půlmaraton přitom už máte zaplacenou). Jak překonat stagnaci? To je otázka za milion. A tady jsou odpovědi.
Dřív nebo později to napadne každého, kdo běhání propadne. Jak vlastně běhat správně? Určitě znáte takový ten moment, kdy po třicáté vyběhnete na stejnou trasu, uběhnete stejných 5 km za stejný čas a v hlavě vám proběhne, že se nikam neposouváte, že se vám nedaří zrychlit nebo běžet déle. Trvalo mi skoro rok, než jsem se odhodlala přihlásit na první závod na 10 km a hned po zaplacení registrace jsem se málem sesypala.
Já totiž nikdy předtím 10 kilometrů v kuse neuběhla a do závodu zbývaly šibeniční dva měsíce. Takže jak udělat z běžné pětky závodní desítku? Internet je plný běžeckých plánů, doporučení o hlídání tepovky a hromady cizích slov, které mi absolutně nic neřekly a ve výsledku mě utvrdily v tom, že nejdéle na osmém kilometru stoprocentně umřu. Což je sice snový, je tam krásná atmosféra, publikum… ale nemáte tu medaili, že jo.
![](https://www.sportisimo.cz/pub/cms/assets/Blog%20-%20Sportisimo/Rady/Blog%20Jany%20Noskov%C3%A9/Blog%20Jany%20Noskov%C3%A9%203%20b%C4%9B%C5%BEeck%C3%A9%20%C4%8Dasy%201.jpg)
Pokud se tedy jednoho rána rozhodnete, že dáte svému běhu jasný cíl, bude potřebovat i jasný řád. Dobré je taky vědět, že za měsíc jste schopní natrénovat i na maraton, takže žádnou paniku. Abyste se zlepšovali, bude potřeba ho změnit a zařadit do něj trénink, který vás posune dopředu.
Fartlek
Holky, nastává chvíle, kdy je potřeba si udělat běžecké selfie PŘED, protože potom už to nepůjde. Jednou z nejpřirozenějších změn je takzvaný fartlek. Jedná se o běh, při kterém pravidelně střídáte rychlost. V praxi to vypadá tak, že vyběhnete 1 km a pak běžíte 500 m rychle, 500 m v klidu, prostřídáte to třeba třikrát a 1 km už si doběhnete v klidu.
Výhodou fartleku je, že ho můžete přizpůsobit terénu nebo náladě, takže klidně můžete minutu běžet naplno a minutu zvolnit a střídat to tak dlouho, dokud nevyběháte vztek na kolegu z práce nebo hamburger od oběda. Díky tomuto stylu zlepšíte kondici naprosto nenásilným způsobem, což vám pomůže prodloužit vzdálenost, nebo zlepšit rychlost.
Intervalový trénink
Další variantou je silový intervalový trénink. Jedná se o vymezené úseky, které odběháte ve vysoké rychlosti a mezi nimi bude buď krátká pauza, během které zklidníte srdeční tep, nebo klidný výklus.
![](https://www.sportisimo.cz/pub/cms/assets/Blog%20-%20Sportisimo/Rady/Blog%20Jany%20Noskov%C3%A9/Blog%20Jany%20Noskov%C3%A9%203%20b%C4%9B%C5%BEeck%C3%A9%20%C4%8Dasy%202.jpg)
V praxi to znamená, že si vyběhnete 1 km, pak si dáte 4x500 m rychlejším tempem (pocitově na 75% vaší maximální síly), mezi každým úsekem si dáte minutku pauzu, přidáte 2x500 m na 90% (ano, to už bolí, je to všechno, jen ne příjemné a hezké, a po tomhle už si selfie na Instagram neuděláte), minutku vydechnete a 1 km doběhnete v klidu.
Osobně tyhle tréninky z duše nenávidím, ale mají největší efekt a všimnete si ho hned druhý den, protože naprosto přirozeně poběžíte rychleji s menším úsilím.
Longrun
Další důležitou variantou jsou longruny. Je důležité je nevynechávat, protože vám posouvají hranice, zlepšují kondici a vytrvalost a spálíte u nich nejvíc kalorií.
Pokud standardně běháte kolem 5 km, jednou týdně zkuste uběhnout 8 až 10 km. Je jedno, jestli v průběhu budete muset přejít do svižné chůze, protože to neodběhnete, ale snažte se nezastavovat úplně a radši běžet pomalu a vkuse. Rychlost tady nehraje roli, měli byste se cítit pohodlně, být schopni při tomto běhu souvisle vyprávět vtipy, usmívat se na kolemběžce a užívat si čistou hlavu.
![](https://www.sportisimo.cz/pub/cms/assets/Blog%20-%20Sportisimo/Rady/Blog%20Jany%20Noskov%C3%A9/Blog%20Jany%20Noskov%C3%A9%203%20b%C4%9B%C5%BEeck%C3%A9%20%C4%8Dasy%203.jpg)
Tyhle běhy doslova miluju a hrozně ráda na ně plánuju nové trasy a poznávám nová místa. Pokud ale ještě pořád nechcete nic měřit, přemýšlet nad úseky, minutami… pomůže jednoduché svižné vybíhání schodů. Výborné jsou i kopce, které vám mohou dodat jak vytrvalost, tak potřebnou sílu. Když nemám náladu koukat na hodinky nebo běžím ve tmě a nemám šanci je kontrolovat, bezmyšlenkovitě vyběhnu na Vítkov a běhám nahoru dolů, dokud můžu.
Pomůže i švihadlo, které můžete využít prakticky kdykoliv a nejenže zlepšíte kondici a vyhopsáte i natajno snězenou tatranku, ale ještě si zpevníte zadek a zlepšíte běžecký došlap.
Můj běžecký týden teď vypadá asi takhle:
- Pondělí – volno (stačí, že musíte po víkendu do práce!)
- Úterý – 8 km volně
- Středa – Intervaly: 2 km volně, 2x2 km 75%, 1x2 km 90% (pak oživování) + 2 km domů
- Čtvrtek – 10 km volně
- Pátek – 8 km volně
- Sobota – 15-17 km volně
- Neděle – 8 km volně + 10x100m sprint
Vybavit se na běháníBlog Jany Noskové - další články